Dette er en sand historie.
Selv om personerne er baseret på flere virkelige personer,
og tid og sted er blevet komprimeret,
er hver eneste af flugtens detaljer gengivet, som det skete.
Gå ind.
Fart på.
Denne vej.
Fart på.
Ja, det rækker. Hvilken en tager du?
Nej, det er min.
Hvor langt er der hen til træerne, Danny?
Over 60 meter.
Ja, jeg skyder på 90.
Langt at grave.
Få Cavendish til at lave en opmåling. Jeg ville ønske, Big X var her.
Willie, tror du, X slap væk?
Han ville have givet lyd fra sig, hvis han var.
- Tror du, det var Gestapo? - Enten det, eller også er han død.
- Oberst Ramsey? - Ja.
Jeg er Hauptfeldwebel Strachwitz. Vil De venligst gøre mig selskab?
- Jeg holder øje med Deres ting, sir. - Ja.
Gruppenkommandeur Ramsey.
Godmorgen, oberst.
Kaptajn Posen, Von Lugers adjudant. Da De er den ansvarshavende britiske officer,
skal De være bindeled mellem fangerne og obersten.
Han ønsker at gøre visse ting klare...
det rette ord er "politik"?
Ja.
Tak.
Gruppenkommandeur Ramsey.
Jeg er oberst Von Luger. Sid venligst ned.
Oberst Ramsey, i de sidste fire år
har Riget været nødsaget til at bruge enorme summer af tid,
energi, arbejdskraft og udstyr
på at indfange flygtede officerer, krigsfanger.
I det mindste er det meget rart at vide, at man er populær, ikke?
Der er ikke plads til letsindighed fra vores side. Ingen vil flygte fra denne lejr.
Det er enhver officers svorne ed at forsøge at flygte.
Kan de ikke, er det deres pligt at sikre, at fjenden
bruger et uforholdsmæssigt antal tropper på at bevogte dem,
og deres svorne pligt at genere fjenden mest muligt.
Det ved jeg.
Mændene under Dem har været de mest succesfulde.
For eksempel Ashley-Pitt.
Fanget i Nordsøen, undsluppet, fanget igen, undsluppet, fanget igen.
Archibald "Archie" Ives: 11 flugtforsøg.
Forsøgte endda at hoppe ud af vognen på vej hertil.
Dickes, William.
Kendt for at have medvirket i udgravningen af 11 flugttunneler.
Flyveløjtnant Willinski: flygtet fire gange.
MacDonald: ni. Hendley, amerikaneren: fem.
Haynes: fire. Sedgwick: syv. Listen er nærmest uendelig.
En af mændene her har gennemført 17 flugtforsøg.
Det er det rene galskab.
- Ja. - Og det skal standses.
Forventer du, at officererne glemmer deres pligt?
Nej.
Vi har bragt Dem hertil, fordi vi forventer det modsatte.
Det her er en ny lejr.
Den er blevet bygget til at opbevare Dem og Deres mænd.
Den er struktureret til at operere med al vor viden om sikkerhedsforanstaltninger.
Og i mig har De ikke blot at gøre med en almindelig fangevogter,
men med en stabsofficer nøje udvalgt til opgaven
af Luftwaffes overkommando.
Vi har praktisk talt lagt alle vores rådne æg i én kurv,
og vi har i sinde at holde nøje øje med den kurv.
Meget klogt.
I vil ikke blive nægtet de sædvanlige faciliteter.
Sport, et bibliotek, opholdsrum,
og I får redskaber til havearbejdet.
Vi stoler på, at I bruger dem til havearbejde.
Hellig jeres energi til disse ting.
Opgiv jeres håbløse forsøg på at flygte.
Og med intelligent samarbejde
overstår vi måske alle krigen
så smertefrit som muligt.
- Hvad laver du her ved lastvognen? - Jeg stjæler værktøj.
- For at stjæle værktøj, brummen. - Det var bare for sjov.
- Du er amerikaner. - Ja, og du er tysker.
Selvfølgelig. Hvorfor kom du til Tyskland?
- Hvorfor kæmpe for England, din fjende? - Fjende? Hvad mener du?
- I 1812 brændte de jeres Capitolium. - Det er propaganda.
Det står i historiebøgerne. Jeg har læst det.
Forsvind herfra. Hvis du stjæler , brummen.
Ja. Ikke noget værktøj.
Hej, Virgil.
Har du set brummen?
Den er godt nok stor!
- Jeg tror, de regner med en del ballade. - Ja.
Jeg kan ikke finde de to fyre, vi var sammen med i den gamle lejr, i hytte 14.
- Tror du, vagterne efterlod dem? - Sikkert.
Hvad hed de? Det var Jackson og...
- Og Dexter. - Det er rigtigt.
Jeg tjekker, hvem jeg ellers kan finde. Vi ses senere.
Hvem er de?
Russiske fanger. De fælder træer.
- Bor de her? - Nej, de kommer udefra.
Cigaretter.
Danny og jeg planlægger et angreb. Gider I optræde lidt for vagterne?
Selvfølgelig. Hvad skal det være? Alle mod alle?
- Korsang? - Slåskamp?
- Ja. Slåskamp er fint. - Giv ham frakken.
- Hvad laver du med min frakke? - Hvad? Det er min!
Skal du skubbe?
Det er min, dit forbandede...
Stop! Stop det pjat!
Det er i orden. Det er bare en hyggelig lille diskussion.
- Ikke mere ballade. - Okay.
- Tilbage til hytterne. - Javel.
Også dig.
Af sted! Tilbage til jeres hytter!
Kom så!
Hilts. Det ser ud, som om der kun er en anden amerikaner i hele lejren.
En fyr, der hedder Hendley i RAF Eagle-eskadrillen.
Har du allerede noget i gang?
Kan du se, hvordan vagterne har placeret de tårne?
- Der er en blind vinkel i midten. - En blind vinkel?
Jeg kan stå ved hegnet uden at blive set fra nogen af tårnene.
De ville aldrig se mig, sær ikke om natten.
- Du er skør. - Synes du? Lad os finde ud af det lige nu.
Det næste træk er lidt kompliceret.
- Har du tænkt dig at gå derud? - Ikke mens de kigger.
Jeg tror, jeg går mig en lille tur.
- Taler du russisk? - Kun én sætning.
Lær mig den, kammerat.
- Hvad betyder det? - Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig? Hvad kan det bruges til?
Det ved jeg ikke. Jeg havde ikke tænkt mig at bruge den.
Ud.
Ud!
Din ven, ja?
Og hvem garanterer for dig, løjtnant Willinski?
Ud, Sedgwick.
Stop.
- Dit navn? - Ives.
Ives.
Ja. Archibald Ives. Skotte.
Du er pænere i virkeligheden end på billedet.
Jeg vil gerne se en af jer under lignende omstændigheder.
Jeg tager ikke affære lige nu.
Det er første dag her, og der har været meget dum og skødesløs opførsel
fra begge sider.
Hej! Ud!
Skyd ikke!
Din tåbe! At krydse ståltråden er lig døden!
- Hvilken ståltråd? - Den ståltråd! Advarselsståltråden!
Det er aldeles forbudt at krydse den. Det ved du godt.
Men min baseball rullede derover. Hvordan skal jeg få fat i min baseball?
- Du spørger først om lov. - Okay.
- Henter min baseball. - Stop! Om på den anden side nu!
- Okay. - Du bliver der!
Af vejen.
Hvad laver du herovre ved hegnet?
Som jeg sagde til Max her, forsøgte jeg at hente min...
- Hvad lavede De ved hegnet? - Som jeg sagde til Max...
Jeg forsøgte at skære hul i hegnet, fordi jeg gerne vil ud herfra.
Taler De tysk?
Knibtænger.
Jeg har haft fornøjelsen af at kende en del britiske officerer i denne krig.
Og jeg bilder mig selv ind, at vi forstår hinanden.
De er den første amerikanske officer, jeg har mødt. Hilts, ikke?
Kaptajn Hilts, faktisk.
- 17 flugtforsøg. - 18, sir.
- Tunnelmand, ingeniør. - Flyver.
Jeg formoder, De er det, man i den amerikanske hær kalder en "superpilot."
Desværre blev De skudt ned alligevel.
Så vi har begge flyveforbud, så længe krigen varer.
Tal for Dem selv, oberst.
- Har De andre planer? - Jeg har ikke set Berlin endnu.
Og det har jeg tænkt mig, inden krigen er overstået.
Har alle amerikanske officerer så dårlige manerer?
Omkring 99 procent.
Måske får De en chance for at lære nogle, mens De er her hos os.
10 dages isolation, Hilts.
- Kaptajn Hilts. - 20 dage.
Okay.
Er De her stadig, når jeg kommer ud?
Brummen.
- Navn? - Ives.
Premierløjtnant Ives.
Brummen. 20 dage.
- Brummen, Ives. - En fornøjelse.
- Hilts. - Ja?
Hvad lavede du i Amerika? Spillede baseball?
Nej, jeg gik på college.
- Hør, Ives. - Ja?
- Hvor ofte har du forsøgt at flygte? - Fire over, syv under.
- Tunnelmand? - Ja, det er jeg.
Hvor høj er du?
1 meter og 62. Hvorfor?
Jeg var bare nysgerrig.
Hvad læste du på college? Idræt?
Kemiingeniør. Jeg kørte også lidt ræs.
På cykel?
Motorcykel. Banekørsel, byfester. Hentede en skilling hjem her og der.
- Det hjalp til at betale mit studium. - Jeg har også kørt en lille smule løb.
- I Skotland. - På motorcykel?
Nej, hestevæddeløb. Jockey.
Jockey.
Hilts?
Er du der?
Ja.
Har I ikke dem i Amerika? Jockeyer?
Selvfølgelig.
Det var tider. Lørdag aften i byer som Musselburgh og Hamilton.
Man blev overfaldet af tøser.
Du ved, tøser.
Piger, mand.
Har I ikke dem i Amerika?
Hilts?
Er du der?
Ives.
Hvad?
Kender du den type ler og grus, vi har her i indhegningen?
Hvor mange meter tror du, du kunne komme igennem på otte timer?
Jeg kunne komme gennem jorden her så let som spidsen på et jordbor.
Men du ved, at det ikke er gravningen. Det er afstivningen med træ
og at få jorden ud - det er der, problemet ligger.
Nej, det er ej. Det behøver du ikke bekymre dig om.
Hvordan vil du få jorden ud?
- Hvad kaldes en muldvarp i Skotland? - En muldvarp.
Jep.
Hvad synes du?
De første 20 minutter har været interessante.
Jeg synes, vi var til grin.
Som sergenten derude sagde, det er kun den første dag.
Eric.
Udvis ikke for meget opmærksomhed. Vagterne ved måske ikke, hvem han er.
- Jeg giver beskeden videre. - Jeg fortæller den gamle det.
Han er ankommet.
Fangen Bartlett er nu i Deres varetægt.
Jeg anbefaler, at fangen holdes
under de strengeste sikkerhedsrammer permanent.
Notér Herr Kuhns forslag.
Vi har grund til at tro, at han er lederen
af adskillige kriminelle flugtforsøg.
Major Bartlett har været under jeres opsyn i tre måneder,
og Gestapo har kun "grund til at tro"?
Hvis vi får fingre i ham igen, vil han ikke være lige så heldig.
Tilfangetagne officerer fra flyvevåbnet er Luftwaffes ansvar,
ikke SS'
eller Gestapos.
På nuværende tidspunkt, ja, Herr Oberst.
Derfor er han midlertidigt vendt tilbage i Deres varetægt.
Hvis Luftwaffe ikke magter opgaven,
vil fangerne helt og holdent være vores ansvar.
Vi er desværre ikke helt så professionelt forstående.
Major Bartlett,
hvis De flygter igen og bliver fanget, bliver De skudt.
Herr Kuhn.
- Eric. - Hej, Roger.
- Du blev også smidt herind. - Hvordan er den her?
Den er ny.
Her. Lad os finde dig en seng.
Tak.
Kom ind.
- Goddag, Roger. - Goddag, sir.
- Jeg stiller din taske på værelset. - Tak, Eric.
- Hvordan går det? - Så godt, som det kan forventes.
Gutterne ville arrangere en velkomstkomité, men det må blive senere.
- Jeg så Willie og Willinski med Mac. - Der er mange gamle venner her.
- Hvor længe har De været her, sir? - Ankom i dag.
Ny lejr, ekspertvagter, eliten.
Har De mødt kommandanten?
Ja, det har jeg.
Hvad ville Gestapo og SS Dem?
De ville have at vide, hvem der hjalp mig til grænsen.
Hvem er her ellers? Cavendish?
- Nimmo og Sorren? - Griffith, Haynes.
- Blythe? - Ja.
Næsten hele organisation X.
Næsten. De tømte alle de andre lejre og samlede os i den her.
Som Von Luger beskrev det: "Alle de rådne æg i én kurv."
Deres metoder er det rene galskab.
Hvad med Tommy Bristol?
Nej, men der er en amerikaner - Hendley.
Er han en skaffer, en afpresser?
- MacDonald siger, han er den bedste. - Godt.
Den sidste te, indtil Røde Kors kommer igennem igen.
Jeg tiltuskede mig det her fra Sedgwick.
Var Gestapo hårde ved Dem?
Ikke nær så hårde, som jeg har tænkt mig at være ved dem.
Personlig hævn må ikke få indflydelse på vores arbejde her.
Der er for mange liv på spil.
Mine personlige følelser har ingen betydning.
De udnævnte mig til Big X, og det er min pligt at genere,
bekæmpe og forvirre fjenden mest muligt.
- Det er sandt. - Det har jeg tænkt mig at gøre.
Jeg vil lave så meget ballade i deres Tredje Rige,
at tusinder af tropper vil være optaget af at holde øje med os her.
Hvordan?
Ved at få flere mænd ud af
deres perfekte lejr, end der nogensinde er flygtet før.
Ikke to eller tre eller et dusin, men 200, 300. Sprede dem over hele Tyskland.
- Er det muligt? - De rette folk til at gøre det er her.
Tyskerne har placeret alle landets udbryderkonger her. Det sagde De selv.
Har De overvejet omkostningerne?
Jeg har overvejet ydmygelsen ved blot tamt at overgive os,
bøje os og krybe.
Det er De vel ikke fortaler for, sir?
Jeg må understrege en ting for Dem.
Ligegyldigt, hvor utilfredsstillende lejren end måtte være,
har overkommandoen overladt os i Luftwaffes hænder,
ikke Gestapos eller SS'.
De taler om overkommandoen i Luftwaffe,
dernæst SS og Gestapo.
For mig er det det samme. Vi bekæmper hele banden.
Det kan kun opfattes på én måde, sir.
De er en fælles fjende for enhver, der tror på frihed.
Hvis de ikke støttede Hitler, hvorfor smed de ham så ikke ud?
Jeg er enig.
Som ansvarshavende officer, understreger jeg blot et relevant faktum.
Hvornår indkalder De til møde, X?
I aften.
Mine herrer, I har uden tvivl hørt vores nye kommandants udødelige ord.
"Hellig jeres energi til andre ting end flugt
og overstå krigen så smertefrit som muligt."
Det er præcis, hvad vi vil gøre.
Vi vil hellige vores energi til sport og havearbejde,
alle de kulturelle sysler ifølge dem.
Vi vil faktisk lulle vagterne i søvn.
I mellemtiden graver vi.
Blot et overfladisk kig på indhegningen
viser, at hytte 104 og 105 er tættest på skoven.
Den første tunnel går ud fra 105,
direkte mod øst under brummen og hegnet.
Men det er over 90 meter.
- Foretog du en opmåling, Dennis? - Kun en midlertidig, sir.
- Jeg fik det til lige over 100 meter. - Giv besked, når du ved det nøjagtigt.
Willie, denne gang graver vi ti meter lige ned, før vi graver horisontalt.
Det forhindrer os i at blive afsløret på grund af støj.
Okay, men sagde du den første tunnel?
Ja. Der vil være tre.
Vi kalder dem Tom, Dick og Harry. Tom går direkte mod øst fra 104.
Dick går mod nord fra køkkenet, og Harry går parallelt med Tom fra 105.
Hvis vagterne finder en, flytter vi over i en anden.
Hvor mange mænd forventer du at få ud?
250.
Der bliver ingen halve løsninger denne gang. Identifikationspapirer til alle.
Og, Griff, vi skal bruge tøj til hele bundet.
- 250? - Primært civiltøj.
Ja, men...
Okay.
Mac. Kort, tæpper, rationer, kompas til alle gående.
- Køreplaner over alle toge. - Ja.
- Undskyld, jeg kommer for sent. - Det er i orden, Colin. Sid ned.
Vi kommer til at grave.
Strålende.
Willie, du og Danny bliver tunnelkonger. Danny, du bliver ansvarlig for lemmene.
Sedgwick, fabrikant. Griff, som jeg sagde, skrædder.
Nimmo og Haynes, afledning. Mac tager sig naturligvis af efterretning.
Hendley. Vi har ikke hilst på hinanden.
- Skaffer? - Ja.
Dennis, kort og opmålinger.
Colin, du gør dit sædvanlige arbejde. Eric, hvordan kommer vi af med jorden?
De sædvanlige steder. Jeg havde ikke regnet med tre tunneler, men vi klarer det.
Hvem ordner sikkerheden af det her?
Det gør du. Et hold håndlangere skal undersøge indhegningen
fra for til bag og gennemtjekke hver eneste vagt.
Signalsystemet skal være så perfekt, at hvis en snushane er mindre end 15 meter
fra en af hytterne, hvor vi arbejder, kan vi lukke ned uden det mindste spor.
Jeg tror ikke, der er grund til at diskutere mere lige nu.
Jeg møder hver af jer på motionsbanen, hvor vi gennemgår detaljerne.
Er der andet?
Det tror jeg ikke.
Hej.
Jeg hedder Blythe.
Hendley.
- Til fugle. - Jeg har også selv gået lidt på jagt.
Ikke jagt. Studere.
Studerer du fugle?
Ja, det stemmer. Studerer dem og tegner dem.
Der er vel også folk, der studerer fugle i Amerika.
Ja, vi har nogle stykker.
Te?
Jeg har kun drukket te en gang, på hospitalet.
Hvor er din oppakning?
Det er det hele. Resten blev konfiskeret under sidste razzia.
Der var nogle af min personlige ting, vagterne ikke brød sig om.
Som for eksempel.
- Du er skafferen. - Ja, det stemmer.
Jeg skal bruge et kamera.
- Hvilken slags? - Et godt et.
Et 35mm f2.8 med en brændplanlukker skulle kunne gøre det.
Okay.
- Og film, selvfølgelig. - Selvfølgelig.
Hendley. Jeg skal bruge en hakke. En stor en.
- Kun en? - To ville være bedre.
Jeg er bange for, at den her te er ynkelig.
Jeg må have brugt de her usle blade omkring 20 gange.
Ikke at det gør mig så meget.
Te uden mælk er så uciviliseret.
Ja.
Jeg skaffer træ.
Så lukker vi!
- Nej, jeg sprechen engelsk. - Så lukker vi!
Strålende.
Hvad laver du her?
Jeg arbejder med rekognosceringsanalyse ud fra luftfotos.
Tog på skovtur for selv at se efter. Det er min egen dumheds skyld.
Flyet blev ramt. Blev skudt ned. Skræmmende.
- Nej, jeg mener, hvad laver du her? - Her?
Jeg er falskneren.
Falsknere installerer sig i opholdshytten.
- Sedgwick? - Jeg er i 110.
- Griffith. - Jeg vil gerne arbejde i 109.
109? Godt.
Jeg arbejder i 107. Indtil videre er Danny, Willie og deres hold i 104.
Jeg vil løbe en risiko med tunnelerne og fortsætte uden afstivning.
Vi har brug for tømmer til skakten og indgangskamrene.
Hendley regner med, der er 36 tomme køjer.
Vi kan ødelægge 15 og rokere mændene rundt, så vagterne ikke undrer sig.
Resten får vi ved at afmontere væggene.
- Tager Hendley sig personligt af det? - Ikke endnu.
Han arbejder på at få fat i noget stål til en hakke til Danny.
Hej! Hvad fanden sker der her?
Sluk for vandet! Fingrene væk!
Væk!
Hej! Hvad fanden sker der her?
Stop det pjat!
Væk!
Sluk for vandet!
Et sted!
Vi holder konstant ild i ovnen. Vagterne vil ikke få lyst til at flytte den.
- Godt. - Hendley, to fliser er flækkede.
- Vi skal bruge nogle nye. - Der er nogle i 113's vaskerum.
- De burde passe perfekt. - Godt.
Det bliver en smule kompliceret.
Ikke, hvis man er velorganiseret.
- Vi er klar. - Stor nok?
Den er perfekt. Lige midt gennem fundamentet.
Held og lykke til os.
Hvorfor 17?
Det er den 17. tunnel, Danny er startet på.
Okay?
Den er god.
Rigtig god.
Ud!
Du er ikke i din hytte? Hvad laver du her?
Mopper.
- Og dig? - Bad. Jeg trænger til at blive vasket.
Jeg holder øje med ham. Jeg er livvagt.
Tag varmt tøj på. I skal måske være ude hele natten.
Nej. Jeg stemmer nej. Vi har lullet vagterne i søvn, som De sagde.
Men bare en lille ting, som det her, og så er vi helt på spanden.
- Ives, sid ned. - Goddag, sir.
Major Bartlett, kaptajn Hilts.
Kaptajn MacDonald.
Jeg kan forstå, at I to overvejer et udbrud.
Hvor har De hørt det, sir?
MacDonald. Det er Macs job at vide besked om alt, der foregår.
Vi tænkte, at vi måske kunne tale om det.
Hvorfor? Det er kun et job for to.
Det er meningen, at alle i lejren søger tilladelse til at flygte
fra major Bartlett her.
Vi vil ikke nødvendigvis blande os.
Det er bare... hvilken slags udbrud har I planlagt?
Vi sniger os ud om natten til et sted tæt på hegnet - en blind vinkel.
Så graver vi, spreder jorden ovenover, så det ikke danner en bunke,
og så direkte ud.
Ives her er tunnelmand, så han graver forrest og skubber jorden bag sig.
Jeg skubber det bag mig, og så graver vi os gennem jorden som et par muldvarper.
Ved daggry er vi under hegnet, forbi det åbne område og inde i skoven og væk.
Hvornår har I tænkt jer at forsøge?
- Hvornår har I tænkt jer at forsøge? - I aften.
Det er måske ikke det rette tidspunkt for det her.
Jeg har været låst inde i snart tre år nu,
meget tæt på at gå fra forstanden.
Enten bryder jeg ud, eller også er det slut.
Det vil virke. Det ved jeg.
Held og lykke.
Tak.
- Hilts, hvordan trækker I vejret? - Vi har et stålrør med hængsler på.
Vi skubber det op og laver lufthuller efterhånden.
Godaften, sir.
Hvorfor har ingen tænkt på det før?
Det er så tåbeligt, at det er fremragende.
Men vi vil få samtlige vagter i lejren på nakken.
Det ved jeg nu ikke. Måske er vi for snedige.
Hvis vi stopper alle flugtforsøg,
overbeviser det måske bare vagterne om, at vi graver tunneler.
Jeg håber, det virker. Hvis ikke, ryger de i brummen i meget lang tid.
- Godt, hva'? - Det er sgu smukt.
- Det er jorden fra indhegningen. - Det her er fra tunnelen.
Lige meget hvor vi placerer det, vil de opdage det langvejs fra.
Måske kunne vi placere det under hytterne. Der er jorden mørk.
Det er det første sted, snushanerne kigger. Jeg så en undersøge det i går.
Måske kan vi tørre det til samme farve.
- Der er 50 tons af det. - Jeg tænkte bare højt.
Hvis du absolut skal tænke, så tænk for guds skyld klart.
Hvor i alverden er Ashley-Pitt?
Vi kan ikke eliminere jorden, og vi kan ikke spise den.
Den eneste mulighed er at kamuflere den.
Det er mit bedste bud.
Lærte du ikke punktlighed i flåden?
Du tror, det er løgn, men jeg tror, jeg har en løsning.
Problemet er at komme af med jorden fra tunnelen i indhegningen.
Selvfølgelig.
Tillader De?
Se,
man fylder disse poser med jorden fra tunnelen.
Så bærer man dem inden under bukserne,
man går ud i indhegningen,
hvor man trækker i de her snore i ens lommer.
Klemmerne ryger af.
- Det er godt. - Så behøver man bare at blande det.
Kun en tåbe ville blive opdaget af snushanerne.
Det er umådelig storartet. Hvad synes De?
- Vi prøver det af allerede i morgen. - Det har jeg allerede gjort. Det virker.
Vi gør således.
- En lille gave fra Tom, sir. - Tak.
Dejlig have, De har, sir.
Okay. Se friske ud.
Det ser friskt ud.
Sir.
Vær venlig at fortsætte, de herrer. Det er en ren rutineinspektion.
- Godmorgen, major. - Godmorgen, sir.
Jeg er ked af, at jorden ikke er bedre egnet til Deres mænds formål.
Vi klarer os, sir.
Jeg må sige, jeg er overrasket over arbejdsindsatsen, oberst.
- Glad, selvfølgelig, men overrasket. - Overrasket, oberst?
Flyvere er gentlemen, ikke bønder, der graver i jorden. Så jeg er overrasket.
Englændere er glade for havearbejde.
Ja, men blomster. Ikke sandt?
Man kan ikke spise blomster, oberst.
God pointe.
Jeg har en ubehagelig følelse af, at han ved præcis, hvad vi laver.
- Måske gør han. - Det tror De da ikke, vel?
Hvis han gør, finder vi tids nok ud af det.
- Godmorgen, Bob. - Andy.
Sådan. Lad os se engang.
Kiks, to pakker.
Kaffe, to dåser.
Bouillon, et glas.
Cigaretter, seks pakker.
Jordbærsyltetøj, Sorrens. Solbærsyltetøj, Cavendish.
Og marmelade, mit.
Dansk smør, Von Lugers. Jeg befriede det fra hans kostforplejning.
Ja. Og hollandsk chokolade. To plader.
Det tømmer hele organisationens forærede mad.
Det første, vi skal bruge, er den nye rejsetilladelsesformular.
Falsknerne aner ikke, hvordan den ser ud.
Jeg ser, hvad jeg kan gøre.
Og selvfølgelig enhver form for ID-kort, personlige papirer,
dokumenter, du kan få fingre i.
- Sæt dem i sving, Bob. - Ja.
Held og lykke.
Hvor i alverden er luftpumpen?
Tålmodighed er en dyd.
Det ved jeg godt, men graverne kan kun arbejde, når lemmen er åben,
og det forsinker os forfærdeligt.
- Er den færdig? - Selvfølgelig.
- Hvorfor er den så her? - Jeg arbejder på luftkanalerne nu.
- Hvornår er de færdige? - Om en eller to dage.
- Virker den? - Selvfølgelig virker den.
- Vil det give nok luft? - Så meget, som De får brug for.
Mac.
Storartet.
Få den ind senest i morgen aften.
- Har du ild? - Ja.
Tak.
- Det er smukt, ikke? - Jo.
Undskyld. Vil du have en?
Jeg ryger den senere, når jeg har fri. Tak.
Du har sikkert et par værelseskammerater.
- Skøn dag. - Ja, men jeg tror, der kommer regn.
Nej.
Rød himmel ved dagens barsel, og sømand modtager varsel.
Rød himmel, da dagen endte, sol i vente.
Der var rød himmel i går aftes.
Den havde jeg aldrig hørt før.
Jeg lærte den som spejder.
- Var du spejder? Det var jeg også. - Virkelig?
- Ja. Jeg havde 19 udmærkelser. - Jeg havde 20.
Jeg arbejdede på mit 20., da regeringen afskaffede spejderklubberne
og sendte mig i Hitler Jugend i stedet.
Werner, tror du, du bliver i hæren efter krigen?
Nej. Jeg er ikke rask.
- Og mine tænder... - Dine tænder?
Ja. Jeg kunne fortælle dig historier om mine tænder,
så dit hår ville rejse sig.
Vores tandlæge her er en slagter.
Men sig ikke, at jeg har sagt det.
Det er en soldats ret at klage.
Måske i din hær, men her?
En enkelt lille kritik, så ryger man til den russiske front.
Er det rigtigt? Det er forfærdeligt.
Det er forfærdeligt.
Werner.
Skal vi ikke gå ind på mit værelse?
Jeg må hellere lade være. Hvis Strachwitz ser mig...
Jeg ville bare brygge noget kaffe.
Rigtig kaffe.
Kaffe, kaffe, kaffe.
Hvor er det?
Min bedstemor bliver ved med at sende mig de her ting.
Ja. Her. Tag en.
Von Lugers smør.
Ja. Behold det.
Jeg er nødt til at gå.
Det er okay. Du må beholde det. Vi er venner.
Med dig i brummen vil vi så være venner? Jeg må indberette det.
Jeg forstår dig ikke. Indberette hvad? At vi to sludrede på mit værelse?
- Jeg er nødt til at gå. - Her. Det er okay. Behold det.
Jeg ville aldrig kunne spise alt det.
Undskyld. Okay. Glem det.
Og det er, som I sikkert alle husker, lyden af sanglærkens kvidren.
Lad os vende vores opmærksomhed mod denne herre - masketornskaden.
Lanius nubicus. Slagterfuglen.
Skaden spidder sine fjender på tjørnebuskenes torne.
Ikke en særlig behagelig karakter. Lad os kigge på farverne.
Jævnt sort foroven, fra hoved til hale.
En sort ende og krone med et tydeligt hvidt lyn og en hvid linie over øjet.
Skaden lever i letbevoksede lande...
Hendley. Sid ned. Der er tegneredskaber på bordet.
Skaden lever i letbevoksede lande, olivenlunde og haver.
Er du nu blevet interesseret i fugle?
Ja. Bliv hængende. Du lærer måske noget.
Jeg har bedre ting at tage mig til end at tegne fugle.
Dens sang er en monoton række af skrattende, klagende toner.
Lad os kigge nærmere på denne fugl. Han har en rund form...
En Urlaubsschein. Tilladelse til at krydse en grænse. Her er en anden en.
Hvilken en er forfalsket?
- Den der. - Rigtigt.
Det er de begge.
Vores eneste hindring nu er den nye rejsetilladelsesformular.
- Vi aner ikke, hvordan den ser ud. - Her er en.
Og et militær ID-kort.
Og en...
- En Ausweis. - Ja.
- Opholdstilladelse til Rigets grund. - En billet til Oden.
Og det, der ser ud til at være snushanernes opgaver den næste uge.
Du får 10 ud af 10 for det her, gamle jas.
- Tak, sir. Pas godt på det. - Hvor fik du fat i det?
Jeg har lånt det.
For at få det rette antal påklædninger
foreslår jeg, at vi arbejder primært ud fra serviceuniformer.
Jeg kan lave dobbeltradet, enkeltradet
og ret pæne habitter.
Revers. Dem kan jeg lave en del ud af.
Jeg kan lave dem dybe sådan her eller høje sådan her.
Her er en, vi arbejder på i øjeblikket.
Hvad med knapper?
Kig engang på de her. Her er en, der er færdig.
Og...
her er en, som jeg farvede med en flaske blåt blæk.
Den er ret god. Hvad er der i vejen?
Vagterne ville holde fest, hvis de afslørede alt det her.
Det er Sorrens afdeling. Jeg er begyndt at arbejde med andre materialer.
Det her tæppe.
Særligt striberne. Vidunderlige.
- Frakker. - Ja.
Gutterne arbejder på dem her på hele området.
De battledress - jeg er bange for, de er lidt korte.
Jeg må få gutterne til at sy dem om til en slags arbejdstøj.
Tæppebolster.
Jeg har syet dem her om til pæne små veste.
- Meget smarte. Farvede, selvfølgelig. - Selvfølgelig.
Se lige det her.
Det her tæppestof skraber vi ned, til det er rigtig blødt,
og så farver vi det med skosværte.
Fløjl skaffet af Hendley. Jeg ville ønske, vi havde mere af det her.
- Hvor i alverden fik du fat i det? - Hendley.
- Hvor fik han fat i det? - Det spurgte jeg ham om.
- Hvad sagde han? - "Lad være med at spørge."
Lad mig vise dig nogle af overfrakkerne, jeg har arbejdet på.
Godmorgen, Hilts.
Hvis I er her for at finde ud af, om jeg forsøger igen, er svaret ja.
- Hvornår? - Om 17 dage. Den 7. juli.
- Måneformørkelsen. - Korrekt.
Tager Ives med dig?
Ja, hvis han vil.
Ved du godt, at Ives er tæt på at bryde sammen?
Ja.
- Er det bedre, han flygter via en tunnel? - Sikrere.
Ja.
Det er muligt for én mand at komme ud gennem hegnet og endda slippe væk,
men der er faktisk et betydeligt antal mennesker ud over dig
her i lejren, som forsøger at flygte.
Det har jeg forståelse for.
Der er noget på vej - jeg kan mærke det -
og det kommer rundt om hjørnet lige imod mig, major.
- Jeg hedder Roger. - Okay, Roger.
Du hedder Virgil, ikke?
Hilts. Bare kald mig Hilts.
Jamen...
som jeg var ved at sige, Hilts,
vi har kort over Tyskland - generelle kort, vel at mærke.
Vi har al den information, vi behøver til flugtruten ud af Tyskland.
Men det, vi mangler...
Er en klar idé om, hvad der ligger 500 meter bag de træer.
Vi har forsøgt os med samtlige vagter i lejren. Uden held.
Vi er nødt til at have den lokale bys eksakte beliggenhed.
Vi vil vide, hvor vi rammer hovedvejen.
Hvor politistationen er, hvor de har deres vejspærringer.
Og allervigtigst, vi skal vide, hvordan vi kommer herfra
og til togstationen.
Nej. Når jeg er gennem det hegn, vil jeg under ingen omstændigheder
tegne kort til jer.
Jeg vil være så langt væk, at I ikke hører, hvis de skyder mig med haubitsere.
- Forståeligt. - Fuldstændig.
Jeg ville gerne hjælpe, men...
Interessant idé.
- Hvor mange tager I med ud? - 250.
250?
Ja.
Du er sindssyg. Dig med.
250 fyre, der bare vader ned ad gaden, uden videre.
Nogle på vejen, nogle via tog, nogle krydser terrænet.
De vil have forfalskede papirer, tøj,
kort, kompasser, rationer.
I vil alarmere hver eneste tysker i landet.
Enhver, der kan bære en høtyv, vil være på udkig efter jer.
De slår ned på jer og skovler jer ind så hurtigt, at I bliver rundtossede.
Ja, jamen, tak, i hvert fald.
- Sig til, hvis jeg kan hjælpe i tunnelen. - Det er pænt af dig.
Når som helst.
Vent lidt. Foreslår I helt alvorligt, at hvis jeg kommer gennem hegnet
og undersøger alt derude og ikke bliver fanget,
at jeg melder mig selv og bliver smidt tilbage i brummen,
så I kan få den information, I skal bruge?
Ja. Man er nødt til at bede om nogle meget mærkelige ting i mit job.
- Du får en plads forrest. - Jeg ville ikke gøre det for min egen mor.
- Jeg bebrejder dig ikke. - Okay så.
- Det er fuldt ud forståeligt. - Okay så.
Tak, Hilts.
Skak.
Herr Hendley, jeg...
Det er i orden. Blythe er en ven.
- Hvad er der i vejen? - Min pung, mine papirer, mit ID-kort.
Forsvundet. Jeg har mistet dem. Det hele.
Han har tabt sin pung.
Er du klar over, hvad der ville ske, hvis Strachwitz opdagede det?
- Den russiske front. - Jøsses.
Jeg har ledt overalt, overalt.
Jeg må have mistet dem herinde.
- Nej. - Jo.
Jeg sagde, vi var venner. Vi skal nok finde dem.
Tak, Herr Hendley.
Werner.
Ikke nu. Det ser måske lidt mistænkeligt ud,
hvis du og jeg bliver set rende rundt og lede på denne tid.
Jeg finder dem. Det lover jeg dig, om jeg så skal splitte det her rum ad.
- Tak. - Ingen årsag.
- Werner. - Ja?
Der er en mindre tjeneste.
Et kamera.
Vi vil gerne tage nogle billeder. Nogle minder, du ved.
35mm med 2.8 linse og planlukker.
Brændplanlukker.
Werner, det var en brændplanlukker.
Giv mig besked, når du har skaffet det.
Han er en skør, forvirret knægt, ham Werner, men jeg kan lide ham.
Skakmat.
Hvornår er vores luftpumpe klar?
- Den er klar til dig i morgen. - Du er slemt bagud ifølge tidsplanen.
- Hvordan går det? - Det nytter ikke.
- Nytter ikke? - I dag, tre gange.
Er du okay?
Hiv!
Vi er nødt til at afstive hele den forbandede tunnel. Samtlige 100 meter.
Fire gange i dag.
Vi kommer aldrig igennem på den her måde. Vi skal bruge mere træ.
Det er en del tømmer. Kan du skaffe det?
Vi skaffer det. Det er vi nødt til.
Jeg sætter Hendley på sagen, og den nye mand, der kom i morges.
Okay.
- Hvordan går det med de spær deroppe? - Vi tager hver fjerde.
Fortsæt.
Forbandede sang. Jeg har aldrig arbejdet så hårdt i mit liv. Hej, Hilts.
Hør, Cavendish...
Glem det.
Her er en gave fra vores ven Werner.
Strålende.
Simpelthen strålende.
Det skulle kunne gøre det.
Det er Ashley-Pitts folk.
Han bad om tilladelse til at skille sig af med noget af sin jord på vores loftsrum.
Tom er nået lige om på den anden side af den bunke træ, sir.
- Harry er ikke nået lige så langt. - Hvor meget længere er der til træerne?
Omkring 15 meter, sir.
- Måneformørkelsen er den 7... - 8. og 9.
En dag tidligere i august.
Godmorgen.
Der er han igen.
Hvorfor opkøber han alle kartoflerne i hele lejren?
Det har jeg spekuleret på, men jeg kan ikke regne det ud.
Hilts og Hendley låser sig inde hver aften.
Nogle gange er Goff der også. Andre aftener står han vagt udenfor.
Vi nedlægger Dick og Harry. Forsegl dem.
Læg al energi i Tom og fortsæt ind mellem træerne.
Ja.
Omkring!
Fremad march!
- Hvad foregår der? - De fejrer revolutionen.
Det er den 4. juli.
Hvad i alverden foregår der?
De herrer, I er inviteret på en gratis drink.
- En lille gave fra kolonisterne. - Ned med englænderne.
- Med rette. - Og en lille skål for Tom.
Og for at komme hjem.
Meget vel. Vi takker ja.
- Rebellerne! - Ned med englænderne!
De herrer, følg med.
Omkring!
Kompagni, holdt!
Lad os stille op hernede!
Tag en kop!
Stil det op! Værsgo.
Det forklarer, hvad der skete med kartoflerne.
Der sker ingen skade ved at lukke Tom ned en enkelt dag.
Det kommer sikkert os alle til gode at få lidt afløb.
Der er kun fire meter endnu, sir, og man kan mærke det på hele lejren.
- Det skal vist fejres med en drink. - Hørt, hørt.
- Drik op! - Hvad er det for noget?
Hjemmebrændt sprut. Amerikansk hjemmebrændt sprut.
Få mit overskæg til at vokse. Skål.
Videre.
Hej, Eric. Spild nu ikke noget.
- Sådan. - Ned med englænderne.
Okay, gamle jas. Hold det i ga...
- Spild nu ikke på jeres tøj. - Skål!
- Spild nu ikke noget. - Før morgenteen?
Videre.
Spild nu ikke på Deres tøj, sir.
Amerikansk hjemmebrændt sprut. Ryg ikke, lige efter I har drukket det.
Rygning forbudt. Rygning forbudt, mens I drikker.
Bliv stor og stærk, min ven.
Videre. Vide...
Ingen beskatning uden indsigelse.
Videre, drenge. Kom vide...
Videre, drenge. Mor jer.
Lad os skåle for Tom.
For Tom.
I mine tre år, syv måneder og to uger som fange
er det her det mest mærkværdige, jeg nogensinde har smagt.
- Det er stærkt. - Tja, jeg synes, det er ret godt.
Med Deres tilladelse, sir, vil jeg alde på kives.
Kalde på Ives.
Skål, Hendley!
Ved du, hvad det er?
Jeg kan fortælle dig, hvad det ikke er.
Det er ikke Napoleon cognac.
Hvad synes De om det, sir?
Tja, det er...
For kolonisterne.
Uafhængighed.
Hvordan klarer I jer derovre uden os? Kan I klare det?
Vi synes at klare os helt fint, sir.
Ja, men det er...
Det er gode sager.
Tak, sir.
Danny! Skål for...
Roger, vagter i 105.
- Hvem? - Strachwitz.
Vi er nødt til at ignorere det. Hvis vi reagerer, ved vagterne, hytten er vigtig.
Skål for at komme hjem.
Rolig, de har gennemsøgt den hundrede gange.
Hjem!
Jeg er glad for, at vi har dig i tunnelen sammen med os. Skål for Tom.
Tag det roligt. Du slentrer ned ad Argyle Street om et par uger.
For Tom. Du ved, Sandy, det er ved at gå op for mig.
Hvad skulle forhindre det? Vi er næsten ved træerne, knægt.
Vi er næsten ved træerne.
Herr Hauptfeldwebel!
Åh, nej! De har fundet Tom.
Det er tunnelen.
Succes.
Ives!
Sir, fortæl mig, præcis hvilke informationer, De skal bruge.
- Jeg tager af sted i aften. - Godt.
Åbn Harry.
Vi graver. Døgnet rundt.
- Brummen. - Ja.
Jeg troede ikke, de ville fange ham så hurtigt.
Han blev ikke fanget.
Velkommen hjem.
Danny?
Er du uskadt?
Ja.
Okay.
Okay. Kom med nogle spader. Jeg har det fint.
For guds skyld, du har glemt en hel ørn.
Det kan umuligt passe.
Jo.
Fire dages arbejde lige ned i lokummet!
Undskyld.
Det er i orden.
Det er sent. Smut i seng. Jeg pakker sammen.
Okay.
Godnat.
Jeg kan ikke se en pind.
- Dit tyske er virkelig godt. - Tak. Jeg har lagt mange kræfter...
Pas på. Det er den nemmeste måde at afsløre dig. Fald ikke for det gamle trick.
- Undskyld. - I orden. Men husk, altid tysk.
En, to, tre, fire, fem.
Roger.
Nej, det er mig.
Hvad synes du om den gamle flugtdragt.
Fin.
Colin.
Hvad synes du om min?
Den ser strålende ud.
Hvor skal du hen? Du bliver skudt.
- Hvad er der i vejen med dig? - Jeg flygter gennem hegnet.
Vi skal ud gennem tunnelen. Vi er næsten klar.
Vær sød at lade mig være.
Jeg kan ikke gå ned i den tunnel mere.
Så derfor flygter jeg gennem hegnet.
Tænk dig om. Vi slipper ud, men ikke gennem hegnet.
Vi slipper ud gennem tunnelen. Den er færdig.
- Jeg tager af sted nu. - Nej.
Hvis du flygter gennem det hegn, bliver du dræbt.
Gør det ikke.
Willie...
Siden jeg var dreng,
har jeg hadet... og frygtet små rum,
skabe, grotter.
Du har gravet 17 tunneler. Over 17 tunneler.
Fordi jeg er nødt til at slippe ud.
Jeg skjuler frygten og graver.
Men i morgen aften i tunnelen med alle de folk:
Jeg er bange for at miste besindelsen denne gang
og ødelægge flugten for alle andre.
Så jeg tager af sted nu.
Jeg fører dig gennem tunnelen.
Jeg passer på dig. Jeg følger dig hele vejen.
Okay.
- Godaften. - Hej.
Hvordan ser vi ud?
Er det så galt?
Jeg vil først og fremmest sige, at uden dig var vi aldrig blevet klar.
Det er i orden. Jeg fik masser af hjælp. Masser af virkelig god hjælp.
Hvad er der i vejen?
Du kan ikke tage af sted.
- Hvad mener du? - Jeg kan ikke tillade det.
Hvorfor?
Du kan ikke se en hånd for dig.
Du bliver fanget, inden du er nået ti meter.
Sludder og vrøvl.
Sludder. Jeg har aldrig nogensinde hørt noget så tåbeligt.
Jeg kan sagtens se.
Jeg kan se den nål dernede.
- Er det godt nok? - Hvilken nål? Hvor?
Kan du se dørsoklen?
Ja, selvfølgelig.
Læg nålen der.
Okay.
Okay. Kom her.
Kom. Sæt dig ned.
Sid ned. Det var et godt forsøg.
Jeg hader de her svigt i sidste øjeblik, men jeg har først lige fået det at vide.
- Det er for farligt. - Synes du ikke, det er Colins afgørelse?
- Nej, det synes jeg ikke. - Hold nu op.
Vi ved alle sammen, hvad der foregår. De fleste af os i hvert fald.
Din idé med den her flugt er at starte en anden front
for at fordærve tyskerne indefra. Det er helt i orden.
Men så snart vi passerer det hegn og har dem efter os i hele Tyskland,
er missionen fuldført.
Bagefter har vi selv nogle planer.
Mener du at komme hjem?
- Tilbage til jeres familier? - Præcis.
Tror du virkelig, jeg ikke også har tænkt på det?
Det har du uden tvivl.
Jeg ved, Colin har.
Og jeg har også.
Vi tror, vi kan klare det.
Ikke Colin. Han ville være for stor en risiko for flugten. Det er min beslutning.
Lad os tale om risiko. Lad os tale om dig.
Du er vores største risiko. Gestapo har udpeget dig.
Ingen har bedt dig om at blive.
Det er sandt.
Jeg har tænkt på Gestapo.
Men hvis du spørger mig, hvor langt en ledende officer må gå,
eller tør gå,
eller kan tillade sig at spille Gud,
så kan jeg ikke svare dig.
Men jeg kan sige dig en ting,
en blind mand er en unødvendig risiko for sig selv og hele planen
og må derfor udelukkes fra operationen.
Colin er ikke blind, så længe han er sammen med mig, og det vil han være.
Er det i orden med dig?
Ja. Helt.
Okay så. Jeg sørger for, at rækkefølgen af flygtende bliver ændret.
Godnat, de herrer.
Faktisk...
har han ret.
Han har fuldstændig ret.
Jeg burde ikke tage af sted.
Mit syn er blevet dårligere og dårligere på det seneste.
Jeg tror, det kaldes tiltagende nærsynethed.
Jeg kan se ting heroppe. Tæt på.
Jeg kan se nok til at arbejde, men...
du er helt sløret.
Jeg ved det.
Vi skal nok klare os fint.
Har du noget te?
- Ja, selvfølgelig. - Så lad os få noget.
Strålende.
Hej, Hilts.
Hej, Mac.
Hvornår?
I aften. Vi troede aldrig, du ville slippe ud.
Heller ikke mig. Lad os komme i sving.
- Bartlett venter på dig. - Jeg skal nok være der.
Hvad er klokken?
Kun otte minutter tilbage.
Er du okay?
Cavendish.
Griff, dernede.
Goff, der.
Smith, Foles, tredje til højre.
Blythe, Hendley, tredje til venstre.
Der kom lyset.
På klokkeslæt.
Se ind i tunnelen. Den er fantastisk.
Det er ligesom Blackpool i højsæsonen.
Har du nogensinde været i Blackpool?
Ja.
Nej.
Jeg ved det ikke.
Så er det nu.
Bartlett, MacDonald, Ashley-Pitt.
Alt er klar, sir.
Alt er parat.
Roger.
Held og lykke.
De kommer ned gennem skakten nu, Danny.
Og så kommer de op gennem tunnelen.
Willie...
Jeg kan ikke vente. Jeg må ud.
Danny!
Hvad er der? Hvad er der i vejen? Kom her!
Danny og jeg kommer senere. Vi tager en anden plads.
Forklar mig, hvad der foregår, hurtigt.
Den her tunnel er min såvel som nogen andens. Jeg gravede den og byggede den.
Jeg blev ofte begravet. Jeg flygter, når jeg vil.
Lad mig komme ud.
Før ham ud.
Hvad sker der?
Hvad foregår der?
Det er i orden. Vi tager af sted senere.
Det skal nok gå.
Vi tager en anden plads i rækken. Det skal nok gå.
Okay. Ned med dig.
Sid ned. Mærk det øverste trin på stigen med din højre fod. Kan du mærke det?
Ned med dig.
Bukkede Danny under?
Willie tog ham op til overfladen. Hilts, jeg...
- Husk at holde hovedet nede. - Ja.
Godt.
Bartlett.
Okay?
- Her er et chok. Der mangler seks meter. - Hvad mener du?
Seks meter fra skoven. Udgangen er i det åbne område.
Vagten er mellem os og lysene.
Hvordan kunne det ske?
Kan det ikke være lige meget? Det er sket.
- Roger... - For fanden. Jeg forsøger at tænke.
Vi kunne udskyde det.
Alle dokumenterne er dateret i dag. Det er nu eller aldrig.
En chance. Når vagten er længst væk, kan De og folkene måske komme ud.
Jeg tror, jeg kan nå hen til skoven og give signal, når kysten er klar.
Hvad med tårnene?
De holder øje med indhegningen, ikke skoven.
Sig det videre. Send ti meter reb herned.
Send ti meter reb herned.
- Hvad? - Ti meter reb.
- Hvad skal de bruge det til? - Hvor skulle jeg vide det fra? Hent rebet.
- Hvordan går det? Har du hørt noget? - Et eller andet er vist gået galt, sir.
- Er de ikke inde i tunnelen endnu? - Det tror jeg ikke, sir.
Han nåede derover.
Okay. Du går først, Eric.
Jeg bliver her, til vi er i bevægelse.
- Vi ses i Piccadilly. - Scott's Bar.
Ja.
Tak.
- Held og lykke. - Ja.
Vi er i bevægelse.
De bevæger sig gennem tunnelen nu. De slipper ud.
Da Warszawa bukkede under, undslap du og kom til England, fordi du er en flyver.
Du kom, fordi du ville flyve sammen med os og bekæmpe tyskerne.
Vi kan komme ud nu. Vi kan tage tilbage til England.
Hvis du ikke går gennem den tunnel,
vil alt det, du har gjort, have været nytteløst.
- Blythe kommer nu. - Okay.
Herind.
Sid ned.
Du er næste. Jeg overtager.
- Hvad har du deri? Et klaver? - Meget morsomt.
- Du får den ikke igennem. - Jeg klarer det.
- Var det Sedgwick med hans kuffert? - Hvem ellers?
Gid han var hjemme hos sine kænguruer.
- Tunnelen er seks meter for kort. - Hvordan helvede...?
Hilts er i den anden ende af rebet i skoven.
Så snart du mærker et par træk, løber du, men hold Colin nede.
- Held og lykke. - Tak.
Hvad er det?
- Det er et luftangreb. - Åh, Gud! Nej!
Vagterne vil lukke for strømmen. Vi mister lyset i tunnelen.
Kom nu, Colin. Vi kan komme ud, når lyset bliver slukket.
Willie.
Det er et luftangreb. Projektørerne er slukket. Kom!
Få dem ud.
- Den falder sammen! - Danny.
Danny, det er i orden. Det er lysene.
Tænd lampen dernede.
Der har været et luftangreb, og de har slukket lysene.
Det er i orden. Lyt til mig.
Se.
Kom nu, gutter. Af sted. Vi kan få masser ud i mørket.
Hvad helvede sker der?
- Tag du af sted. - Nej. Danny.
Af sted.
- Hvad er der? - Danny.
- Sidder han fast derinde? - Han klarer sig.
Få ham ud hurtigt.
Kom nu.
Kom nu, af sted.
Op med dig.
Giv mig din taske.
Vi bruger rebet.
Vi to må hellere komme ud, hvis vi skal have en chance med togene.
Det er sat i værk. Vi må bare give beskederne videre fra mand til mand.
- Okay. - Jeg er lige bag dig.
Kom nu.
Skyd ikke!
Af vejen! Vi kommer tilbage!
Der er en helvedes skyderi deroppe.
Tror du, de har skudt dem, når de kom ud?
Så ville vi have hørt skuddene før.
Træk!
Vent på mig.
Ud.
- Hvor mange sagde han? - 76.
Træd af.
Halvdelen af dem, der kom for sent til deres tog, er samlet her.
Ashley-Pitt, Roger, MacDonald, Nimmo.
Noget af en gruppe.
- Hvad gør vi? - Venter på toget.
Fare på færde.
- Er der politi på toget? - Ja, sammen med Gestapo. Vi springer.
Okay.
- Jeg siger til. - Jeg foretrækker, du bare skubber mig.
- Er du uskadt? - Ja, jeg har det fint.
Det var ret spændende.
- Det stopper ikke. - Nej, vi er okay.
Schweiz.
Bartlett.
- Hvor skulle du hen? - Jeg havde ikke helt besluttet mig.
Hvilke informationer skulle du indsamle på vejen?
Ingen.
Hvilke anvisninger om sabotage modtog du?
Hvad har du gjort med dine papirer?
- Papirer? - Forfalskede papirer og ID-kort.
Spil nu ikke dum. Hvad har du gjort ved dem?
Jeg flygtede bare fra en fangelejr.
Du ville gøre det samme, hvis du havde siddet i fangenskab i tre år.
- Jeg ville hjem. - Jeg tror ikke, du får din kone at se igen.
I har fat i den forkerte. Jeg er ikke engang gift.
Du er civilklædt.
Du er spion. Spioner bliver skudt.
Det er min uniform. Jeg var nødt til at sy den om, da jeg tabte mig.
Jeg farvede den med skosværte på grund af oliepletter,
jeg fik på, da jeg blev skudt ned.
Og du mistede dit gradstegn i løbet af de år?
Ja.
- Hør... - Det var det hele, Cavendish.
Hej, drenge.
- Hej, Haynes. - Hej, Cavendish.
Jeg ville ønske, jeg var glad for at se dig igen.
- Lige blevet taget? - Ja, i morges.
Der er et øvelsesfly derude, jeg kan flyve.
- Nogen vagtposter? - Ja, det bliver et problem.
Når jeg siger nu, så drej den med uret.
Når motoren starter, så stå helt stille, eller du får munden fuld af propel.
Nu!
Næste stop, Schweiz!
Alperne.
Strålende.
Over den bjergrække og 20 minutter mere, så har vi klaret det.
- Hvad er der galt? Brændstof? - Jeg ved det ikke. Vi mister motorkraft.
Den vej! Jeg følger efter.
Hendley?
Colin!
Stop! Skyd ikke! Jeg beder jer!
Undskyld, jeg ødelagde det.
Det er i orden.
Tak for...
at få mig ud.
Café Suzette.
Hallo?
Modstand.
Modstand?
Er du englænder?
Jeg er australier.
Tal bare engelsk. Jeg forstår.
Fandens rart. Jeg er engelsk officer.
Jeg er lige undsluppet fra en krigsfangelejr i Tyskland.
Jeg forsøger at komme ind i Spanien. Forstår du mig?
Kan du hjælpe mig?
- Jeg kender en, der kan. - Fandens rart.
Held og lykke.
Tak.
Du er englænder.
Herr Bartlett?
Deres tyske er godt.
Og Deres franske ligeså, hører jeg.
Armene op!
Herr Bartlett
og Herr MacDonald.
Så er vi sammen igen.
De kommer til at ønske, at De aldrig havde givet os så mange problemer.
- Hvad er der i vejen? - Jeg er bare lidt overrasket.
Jeg forventede enten et langt ophold eller en meget kort tur.
Ja.
Jeg må indrømme, jeg er lidt bekymret.
Jeg håber ved Gud, at jeg ikke har udryddet 70 mænd.
Nej.
Vi er alle over 21, uansvarlige og uden forpligtelser.
Vi ville aldrig være nået så langt uden dig.
Jeg synes i hvert fald, at du gjorde et forbandet godt stykke arbejde.
- Det tror jeg, vi alle sammen synes. - Ja.
I kan komme ud nu. Stræk benene i fem minutter.
Det vil vare timevis, inden I når lejren.
Alt det her - organiseringen, grave tunneler, Tom og Harry -
holdt mig i live.
Og selv om vi...
jeg har aldrig været lykkeligere.
Ved du, Mac...
11 af Deres mænd bliver sendt tilbage i dag.
Hvem?
De informationer har jeg ikke.
Jeg har fået ordre fra højere steds om at informere Dem om,
at 50 af Deres officerer blev skudt under flugtforsøg.
Skudt?
Deres personlige ejendele vil blive returneret.
Hvor mange blev såret?
Her er navnene på de omkomne.
Hvor mange af de 50 blev såret?
Ingen.
De - den højere myndighed -
gav mig kun ordre om at informere Dem om...
at 50 mænd var...
Jeg forstår.
Addison, John.
Alladale, Peter.
Bancroft, Edward.
Bartlett, Roger.
Cavendish, Dennis.
Eldridge, David.
Felton, William.
Fanshaw, Arthur.
Jeg er din guide, señor.
Spanien?
- Det glæder mig at se, I er i sikkerhed. - Tak, sir.
- Hvor mange er kommet tilbage? - I er de første.
- Ved De, hvor mange der slap væk? - Ikke endnu.
Hvad skete der med Blythe?
Han klarede det ikke, sir.
Roger havde ret med hensyn til det.
Roger klarede det desværre heller ikke.
Jeg har lige sendt listen ud. De skød 50.
Gestapo myrdede dem.
50?
MacDonald, Ashley-Pitt?
Ja.
Danny og Willie?
Nej, de er ikke på listen.
- Haynes? - Ja.
Det gør mig ondt.
Rogers plan var at få mest mulig hævn over fjenden.
Ødelægge deres arbejde.
Ud fra, hvad vi har hørt, er det præcis, hvad han gjorde.
Synes De, det var det værd?
Det afhænger af synsvinklen.
Ja, sir.
Han skal ikke saluteres. Han har ikke længere kommandoen.
Det gik bare ikke.
- Du var heldig. - Heldig? Fordi jeg ikke...
Hvor mange?
50.
Det ser alligevel ud, som om du kommer til at se Berlin før mig.
Sir.
Hej, Hilts!
Denne film er tilegnet de 50.
SLUT